Vrchol Mortirolo Pass
Passo di Foppa. Tiež talianske Passo di Mortirolo (1852 m n.m.) je vysokohorský priesmyk, ku ktorému sa dostanete tak, že naklesáte zo St. Cateríny 500 a následne z Bormia ďalších 300 výškových metrov. Ste 800 m dole a potom príde moment pravdy. Mortirolo pass: cyklistické peklo Bormia.
Na horský priesmyk sa dá vyliezť tromi cestami. Cesta z Mazzo di Valtellina je však najslávnejšia vychutnávka. 12,4 km stúpanie v priemere 10,5% (výškový prírastok: 1300 m) s maximálnym stúpaním 18% a nie na pár metroch. Tento výstup je považovaný za jedno z najnáročnejších stúpaní Giro d’Italia. Stojíme pod tabuľou a za pár chvíľu sa máme o tom sami presvedčiť.
Začalo to nevinne. Nebol som si istý, že to po Stelviu na tretí deň chcem. Až do Mazzo di Valtellina to bolo len skopečka. Potom prišlo Mortirolo. Prvé kilometre som ako tak s hrdosťou ustál. Až kým sme sa nedostali do otočky okolo kostola. GPS ukázala 22%.
Kto očakáva pri výstupe nejaké zásadné panorámy, je na omyle. Väčšina jedovatých kopcoch je celkom nenápadná a prechádza cez lesy, záhrady a pasienky. Keď sa však pozrieš dole do doliny, dostávaš závrat.
Pamätám, že v tom kopci pri nejakej murovanej chate hrali deti futbal. Zamýšľal som sa čo sa stane, ak im odskočí do tej diery podo mnou lopta. Asi kúpia novú.
Mortirolo preslávil najmä Marco Pantani. Na 11 zákrute tu má dokonca svoj monument s povestným číslom 42. Tých jeho 42 minút sa u mňa pretiahlo na skoro dve hodiny.
Marco Pantani (1970 – 2004) bol taliansky profesionálny cyklista. známy aj pod prezývkou Il Pirata (pirát). Toto meno si vyslúžil vďaka razantnému štýlu jazdy, ale aj pre svoj výzor: hlavu mal vždy dohola oholenú, nosil „pirátsku“ šatku a veľkú náušnicu. Súčasne je to posledný cyklista (pred ním sa to podarilo menám ako Fausto Coppi, Jacques Anquetil, Eddy Merckx, Bernard Hinault, Stephen Roche a Miguel Indurain), ktorý v tom istom roku vyhral Giro d´Italia i Tour de France.
Modlíš sa aby nebola rovina. Každý míľnik trasy je označený priemerným percentom stúpania. A ak vidíš tabuľku 6% tak ti musí byť jasné, že niekde inde budeš musieť ten priemer 11% dohnať a tak zákonite musí prísť aj na priemer 17%.
Keď zbadáš salaš, vodu, kravy a pasienky, máš vyhraté. Ostáva zopár zákrut a si hore. Žmýkaš na komplet premočený dres a sťažka do pol pása vyzlečený vydychuješ. Tepovky atakujú strop. Všetci ťa predbiehali a ty si išiel celkom na podlahu. Nie je to dlhé, iba 11 km. Ale stačí, ak trochu prepískneš tempo, a vyflusne ťa to ako malinu. Mortorilo nie je ako Galibier, Gavia či Stelvio Pass so svojimi panorámami, výhľadmi a vcelku pohodovým stúpaním.
Je skôr ako Zoncolan. Jedovitý a ostrý. Mortirolo pass: cyklistické peklo Bormia.
Raz som sa tu dokonca pobratal s motorkou. To vďaka arogantnému trotlovi na HONDE 1800, ktorý ma v prudkom stúpaní sundal, lebo som mu zavadzal. Postaral sa o mňa v štýle: „Are you OK?“ a zmizol.
Našťastie nie všetci sú takí. Potrebujem však dve nové špice a nové barany.
Väčšina cyklistov sa zhodne, že vyšlapať na Mortirolo čo i len jeden krát stačí. „Morbídny kopec“ otriasol sa pri spomienky špurtér Mark Cavendish.
„Nemôžem povedať, že by som si ho neužíval, ale vždy som sa ho bál. Dole sa len modlíte aby vás telo nesklamalo.“ priznal Simoni, víťaz Gira a vyhlásený vrchár.
Je to kopec skôr na horský bicykel a ľahšie prevody. A veru, pre MTB tu ruže tiež kvitnú… 🙂 Napriek tomu si pozrite si zaujímavé videá: